Животът е твърде дълъг,
за да искам да залича тези мои чувства.
Искам да се опитам да направя тези неща,
които оставих недовършени.
IceFanSubs
представят
Превод:
KiMiTo
Трябва да продължим да следваме мечтите си,
Редакция:
KiMiTo
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
но все се спъваме от хората в този тесен, тесен път.
Изглежда, че не искам да се връщаме към онези времена,
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
а просто да гледаме сияйните небеса, които сме загубили.
Спри да правиш тази физиономия,
Поздрави за всички наши фенове!
като че ли би пожертвал себе си, само и само за да те разберат.
Грехът не приключва със сълзи.
Трябва да изстрадаш и носиш бремето завинаги.
Кой те очаква в лабиринта на емоциите ти,
който няма никакъв изход?
Искам да извикам по-силно това,
което произнасях от онази празна тетрадка.
От какво искаш да избягаш?
Да не би от действителността?
Накарай ме да изкрещя това, че живеем,
за да осъществим мечтите си, чуваш ли?
Невъзможно е да останем в мирна страна,
дори няма място, където да се завърнем.
Винаги съм благодарен за добротата,
така че искам да стана по-силен.
Понякога се чувствам носталогично,
но дори и да е така, аз ще приветствам болката.
Ед и Ал проникнаха в изоставената Лаборатория №5, за да открият тайните
около Философския камък.
Там се сблъскаха с други хора, чиито души бяха прикрепени към брони.
Благодарение на това, което каза №66 по време на битката, Ал започна
да се съмнявам, дали той е изкуствена душа, която брат му Ед е създал.
Епизод 9
Изкуствени чувства
Изглежда, че вече си по-добре.
Какво стана с Лаборатория №5?
Ами...
Някой я взриви и сега лабораторията е унищожена...
Мамка му... ! Всичко е унищожено?!
Мамка му...
Бях толкова близо до истината!
Не мога повече да стоя в тази болница!
Г-н Метален алхимико!
Предварително ви се извиняваме за грубостта!
Да правиш каквото ти скимне...
Можеше да стане по-лошо и да умреш!
Вместо да се опитваш да правиш всичко сам е по-добре да разчиташ и на хората около теб!
Не мислиш ли, че трябва да имаш доверие и на по-големите от теб?
Това е всичко!
Моля да ни простите за грубостта и за това, че повишихме тон
на по-високопоставен служител от нас!
Няма проблеми...
Вината е моя.
Искате ли да си отмъстите за шамара, който ви цапардосах?
Не, всичко е наред!
Защо се опитвате да бъдете мили с мен?
Защото да бъдеш Държавен алхимик е равностойно на това
да бъдеш майор в армията.
Аз не гледам на държавната си квалификация така.
Не е нужно да сте толкова учтиви с мен.
Наистина ли?
Значи всичко това е било излишно?
Каква промяна...
Като се замисля, къде е Ал?
По-рано през деня му се скарах и му хакнах един юмрук.
Забравих за другия човек, който ще ми се скара.
Здравейте, свързахте се със сем. Рокбел.
Ед? Необичайно е за теб да ми се обаждаш.
Трудно ми е да ти го кажа, но...
Имаш ли нещо против за едно кратко пътуване до Централата?
Пътуване? - Ами...
Дясната ми ръка...
Мога да си движа пръстите, но не мога да си повдигна ръката...
Тя отначало си беше зле...
Не, не, нищо.
Правил ли си нещо преди ръката ти да спре да се движи?
Ами водих битка.
ОТНОВО?! Престани да използваш така аутомейлите ми!
Ало?
Уинри-сан?
Предполагам, че нямам избор. Къде по-точно в Централата?
Доста бодра ми звучиш...
Исках да кажа, че... Не, нищо.
Добре, разбрах.
Извинявай, че те тревожа.
Добре. Благодаря.
Любовен разговор с гаджето? - Какво гадже?!
Колко скучно...
На твоите години имах...
Какво правиш там?
Ей, Ал!
Бате...
Искаш ли да дойдеш в стаята?
Не, не сега.
После ще се видим.
Добре.
Чао!
Може би ти си бронирана кукла, която брат ти е създал.
Охх, задникът ми...
Не разбирам как могат Ед и Ал да се возят на тези неща...
Той каза, че някой ще ме чака на западния изход и че веднага ще го забележа, но...
Майор Армстронг!
О, Уинри-доно!
Къде са братята Елрик?
Ами всъщност...
Ед е в болницата?!
Това беше бързо.
Планираш да ми вземеш висока такса, нали?
Бил си ранен толкова лошо, когато аутомейлът ти се повреди, защото аз...
...не го направих както трябва, нали?
Вината не е твоя!
Аз съм този, който го използва безразсъдно, иначе както винаги всичко си беше перфектно.
Не е ли забелязал липсващата гайка?
Освен това не трябваше да се бия, след като ръката ми се счупи!
Така че - не се тревожи, става ли?
Значи така.
Добре. Сега за таксата за пътуването...
Също така ще ти взема висока такса за ремонта!
Не си изпил млякото си.
Не обичам мляко!
Точно затова си толкова дребен!
Млъквай!
Нищо не може да се направи!
Придирчив си, Едуард Елрик!
Всички деца пият мляко.
Няма да си хванеш гадже, ако не пиеш мляко.
Ал?
Напоследък Ал се държи странно.
Какво искаш да кажеш?
Сякаш го тревожи нещо.
Може би ти си бронирана кукла, която брат ти е създал.
Приеми го. Ще те накара да се почувстваш по-добре.
Ето, готово!
Страхотно!
Най-накрая е стабилно. Много ти благодаря.
Пак заповядай.
Йо, Ед!
Чух, че си зает след като си довел жена в стаята си.
Тя е механикът ми!
Толкова сладко говориш за механика си, а...
Аз ти казвам едно, но ти не, държиш на своето!
Казвам се Маес Хюз, приятно ми е.
Аз съм Уинри Рокбел!
Няма ли да си навлечеш неприятности, като се измъкваш от работата си?
Не се притеснявай!
Шеска ме замества.
Какво си ти? Демон ли?
А, да... Вече няма да имате охрана.
Наистина ли?!
Охрана?
Почакай малко... В какви неприятности си се забъркал?!
Ами... Как да ти обясня...
Не е кой знае какво.
Добре. Все пак вие двамата никога не ми казвате нищо.
Както и да е, ще се видим утре.
Ще потърся място, където да пренощувам.
Какво?!
Тогава ела у нас!
Но... - Не се притеснявай!
Жена ми и дъщеря ми няма да имат нищо против.
Не, но... - Добре тогава, значи е решено!
Почакай! - Хайде, да вървим!
Почакай!
Честит рожден ден, Елисия!
Хюз-сан, какво по-точно е това?
Благодаря ти, че попита.
Днес е рожденият ден на Елисия!
Така че да празнуваме!
На колко годинки си, Елисия?
Дв...
Три!
Тя е...
Толкова сладка!
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Още от малки сме заедно, така че те са ми нещо като братя.
Сигурно винаги се тревожиш за тях, нали? - Естествено!
Те дойдоха вкъщи след толкова много време и ръката на Ед беше на парченца.
И когато ми се обадиха, Ед беше тежко ранен,
а Ал се тревожеше за нещо...
Но никога не ми казват какво става.
Дори и след като напуснаха Ризембул...
Вероятно мислят, че това няма нужда да се обсъжда.
Вероятно мислят, че ти ще разбереш, дори и да не ти кажат.
Но има някои неща в живота, които могат да се разберат само чрез разговор...
Предполагам, че това е техният начин.
Мъжете винаги предават нещата с действия, а не с думи,
така че, ако е нещо опасно да не забъркват и другите в него.
Не искат да тревожат никой друг.
Затова не ти казват.
Но когато тези братя започнат да изпитват някакви трудности...
Ти ги утешаваш и това ги прави по-силни...
Мисля, че това е чудесно.
Елисия-чан, да си поиграем!
Ще ме свалиш ли? - Ето.
Ей, Елисия ще си играе с мен!
Какво? Аз също ще си играя с нея!
Дъщеря ви е много сладка.
Не!
Моя е!
Пикльовци!
Само направете нещо на дъщеря ми и ще видите какво ще стане!
В този случай не е нужно да им предаваш нещата с действия!
Сигурна ли си?
Докато си в Централата, може да останеш тук.
Не, не искам да ви създавам неприятности...
Изглежда се е привързала към теб.
От тук приличат на сестри...
Како!
Приятен ден!
Скоро пак ще дойдеш, нали?
Вече е решено.
Изглежда, че вече си имам малка сестричка.
Пак ли ти, копеле?!
Трябва да се освежиш, така че го изпий.
Не го обичам и това е! Независимо от всичко, аз продължавам да си раста.
Но всички ми казват, че съм дребен...
Твоята е по-лесна, Ал.
След като вече си толкова голям.
Не съм искал да ставам такъв!
Сгреших...
Прав си.
Все пак аз съм виновен, че станахме такива.
Затова искам да върна тялото ти...
Има ли някаква гаранция, че ще мога да се върна в истинското си тяло?!
Ще ти върна истинското тяло, повярвай ми.
Вяра ли?!
В какво се предполага, че трябва да вярвам с това празно тяло?!
Ако се замислиш, спомените са само информация!
Възможно е да се създадат и по изкуствен път!
Какви ги говориш?!
Бате, ти сам ми каза, че има нещо, което не можеше да ми кажеш,
защото си се страхувал, нали?
Да не би да си се опитвал да ми кажеш, че...
Че съм имитация... Изкуствена душа, на която си сложил спомени?!
Уинри, ти и баба се опитахте да ме заблудите, нали?
Прав ли съм, бате?!
Това ли си си мислил през цялото това време?
Това ли е всичко, което имаш да казваш?
Ясно.
Ед...
Ед!
Ал, ти...
ИДИОТ!
За какво беше това?!
Уинри?!
Малоумник!
Не знаеш как се чувства Ед!
Това от което Ед се е страхувал да те попита е дали го мразиш!
Вината е изцяло моя...
Той не може да яде, да спи и дори да чувства болка...
Със сигурност ме мрази...
Ал не те мрази!
Защо не го попиташ?
Страх ме е...
Страх ме е да го попитам...
И все още...
Ти...
Кой по дяволите би бил готов да жертва живота си, само и само
за да създаде фалшив брат?!
Той има само теб и ти имаш само него.
Тръгвай след него!
Д-Добре.
Размърдай се! - Разбрано!
Бате...
Сега като се замисля почвам да ръждясвам, защото отдавна не сме се боричкали.
Какво... ?
Почакай малко, бате!
Почакай!
Раните ти отново ще се отворят!
Победих!
За първи път те побеждавам!
Това не беше честно, бате.
Млъквай!
Победата си е победа!
Винаги се биехме много, нали?
Да.
Като се замисля, се биехме за доста глупави неща, нали?
Като кой ще спи на горното легло.
Да.
Биехме се и за ядене, нали?
И за играчки.
Аз печелих.
Дори и когато си играехме край реката... - Ти ме избута в нея, нали?
Спомняш ли си, че се бихме и през цялото време, когато тренирахме?
Тогава бяхме равни след като учителката ни биеше до смърт за това, че сме досадни.
Биехме се и за това кой ще се ожени за Уинри.
Това не си го спомням! - Аз победих, но тя каза не.
Ясно...
Да не би да ми казваш, че всичко това е било измислица?
Съжалявам...
На всяка цена трябва да върнем истинските си тела.
Да не би да се опитваш да ми кажеш, че тези чувства са изкуствени?!
Не са.
Точно така.
Определено заедно ще върнем истинските си тела!
Ще продължим напред!
Ще станем по-силни физически и психически, ако заедно продължим напред!
Ами млякото? - Ще го изпия!
Доколкото е възможно де.
Нека станем по-силни!
Да!
Хюз-сан.
Има някои неща, които могат да се разберат само чрез разговор. Не сте ли съгласен?
Права си.
Бате...
Учителю...
Къде са всички...
Здрасти.
Не си ишбалец, нали?
Извини ме.
Не се представих.
Аз съм Държавен алхимик, който ще унищожи този район.
Той се събуди.
Къде съм?
В беден квартал в покрайнините на Източния град.
Господине... Вие сте...
Ишбалец съм като теб.
Не се тревожи, няма да те продам или нещо такова...
Има ли и други оцелели ишбалци на това място?
Да, има.
Дори и затънтено място като това може да изглежда като град, ако живееш тук.
С други думи "всичко на този свят се покровителства от нашия Бог, Ишбал".
Ясно...
Не се напрягай!
Намерихме те целия покрит в рани в канализацията.
Дясната ми ръка привързана ли е?
Да, привързахме я.
Тези татуировки са невероятни.
Да.
Това е скъп подарък, който получих от семейството си...
Небето, което съзерцавахме онзи ден, онова алено небе.
Ей, нали си го спомняш?
Обещахме си някои неща, заобиколени от приятния летен ветрец,
и се прегърнахме.
Зад тази леко пресилена усмивка,
прикривам просторната си сянка.
Така че аз се преструвах, за да не го забележат, просто избрах това.
Изчакващ депресиращите новини на масата.
Тези самотни нощи, тези зори, предчувствах, че няма да дойдат.
Знаех си, че ще стане така.
Небето, което съзерцавахме онзи ден, онова алено небе.
Ей, искаш ли да си го припомним някой ден?
Преглъщайки тези обещания, които не можахме да спазим,
трябва да вървим заедно напред!
Рано или късно най-добрият ти приятел ще ти стане другар по оръжие в армията
и накрая част от живота ти.
Дори и бъдещето, което обсъждаш да се превърне в сянка от олово,
най-добрият ти приятел няма да се промени и винаги ще бъде там.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 10: Разделни пътища.
Епизод 10
Разделни пътища
Да бъдеш част от нечий живот е нещо, което не може да бъде заменено!
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu